Tidigare i The Vampire Diaries...
Jag har levt gömd i hundra år men måste få träffa henne.
Det finns en grav under kyrkan.
En förtrollning låste in Katherine där och skyddade henne.
Jag ska få tillbaka henne. Hon är inte här!
Räddade du alla i kyrkan?
Vi bor på en bondgård utanför stan.
-Alla 25 vampyrer? -Några.
Jag hatar det här huset. Jag var inte inlåst i 145 år, för att bli inlåst här.
-Var är Bethanne? -Hon kommer inte tillbaka.
Min fru Isobel tillbringade sitt liv med att leta efter övernaturlig aktivitet här.
-Vad har du gjort med min fru? -Jag förvandlade henne.
Kanske finns det sådana saker som vampyrer.
De är bara annorlunda från vad vi tror att de är.
Har du problem med blod, Anna?
Jag kände en tjej vid namn Vicki. Hon blev biten i halsen av ett djur.
-Och sen såg jag ditt ansikte? -Varför konfronterade du mig med det?
För att det kanske är sant om Vicki och för att jag vill att du förvandlar mig.
Jag älskar stormar.
Är det en vampyrgrej, för jag har hört att vampyrer inte gillar vatten.
Det är bara Dracula. Han var väldigt feg. Duschade aldrig. Luktade väldigt illa.
Allvarligt?
Första regeln om vampyrer. Tro inte på något som du läser.
-Du måste berätta mer, jag måste veta. -Nej, det gör du inte, för du blir inte en.
Kom igen. Du kan inte fortsätta neka mig.
Jag kommer inte förvandla någon som har lärt sig allt om vampyrer på internet.
Det är inte sant, och du vet det.
Varför vill du ens det här? Ge mig ett bra skäl.
För att jag...
Säg till när du kan avsluta den meningen.
-Hej, du är fortfarande vaken. -Hej, vad vill du?
Det verkar komma en stor storm. Hjälper du mig att stänga alla fönster?
Ja, visst.
Vi börjar få slut på blod.
Du borde kanske skicka Anna till sjukhuset för att hämta mer.
-Jag skickar henne imorgon. -Jag kan kanske följa med henne.
Om stormen håller det tillräckligt mörkt, kanske jag kan gå ut på dagen.
Jag är rädd att det inte går. Inte efter din lek hos Salvatore inatt.
-Han och hans bror förtjänade det? -Och vad fick du för det?
Din flickvän Bethanne är död och du kan bara skylla på dig själv.
Vi kan inte leva på hämnd. Vi måste kontrollera våra känslor.
Jag förstår, miss Pearl. Jag önskar bara att jag visste vad du höll på med.
Jag ska undersöka stan imorgon för att se vilka som har järnört.
Anna säger att spelarna inte har förändrats så mycket.
Det är fortfarande Lockwood, Forbes, Fell...
-Vi borde döda dem. -Vi är smartare än så, Frederick.
De är människorna är inte våra fienden. Vi hyser inga agg eller förbittring.
Vi ska få tillbaka vår stad. Vi måste bara vara tålmodiga.
Ni hörde henne. Ingen hämnd. Tålamod, självkontroll.
Hon verkar ha listat ut allt, eller hur?
Jag tycker att vi går till Pearl, och förintar idioten som anföll oss.
Ja, och sen? Ska vi vända oss mot resten av vampyrerna och be om ursäkt?
Jag fattar inte att du gjorde en överenskommelse med henne.
Det var mer ett hjälpfullt utbyte av information.
Jag hade inte precis något val. Hon är...läskig.
Dessutom ska hon hjälpa mig att få tillbaka Katherine.
Det är klart hon ska. Damon får allt han vill ha, som vanligt
och det spelar ingen roll vem han skadar på vägen.
Du behöver inte vara otrevlig för det.
När jag vaknade idag fick jag reda på att alla vampyrerna blev befriade.
Jag har rätt att vara otrevlig.
Hur länge ska du vara arg på mig för att jag förvandlade din biologiska mamma?
Jag är inte arg på dig, Damon. Jag har accepterat det faktum
att du är en egotrippad psykopat, utan försonande egenskaper.
Det här är inte så produktivt.
Vi ska väl lista ut hur vi tar hand om Pearl och vampyrerna?
-Jag är ledsen. Har gör mig bara så sur. -Jag vet. Han gör alla sura.
-Vad ska vi göra? -Jag och Damon ska ta hand om allt.
Jag då? Jag kan inte sitta här och inte göra någonting.
Det är precis vad du ska göra, för det är vad som håller dig säker.
Det betyder inget om inte du också är säker.
Vad menar du? Jag är helt säker.
Jag har Damon, den egotrippade psykopaten, på min sida.
Det är lugnande.
Okej, vi har lite tid. Jag ska inte träffa min mamma än.
Vänta. Vet din mamma att du är en...
Det faktum att du tror att det är möjligt att dölja det för sin familj,
är bara ytterligare bevis på att du inte är redo.
-Inte redo är närmare än nej. -Och en miljon steg från kanske.
-Jag tycker om ditt armband. -Tack, jag fick det av min syster.
-Får jag se? -Ja, visst.
Din syster vet väl inte att du är med mig?
Nej, men jag förstår inte varför det är ett problem. Hon vet ju inte vad du är.
Jag vill helst att det är vår lilla hemlighet.
-Du vet, varför behåller du inte det här? -Varför skulle du ge det till mig?
För att du gillar det, och jag gillar dig.
Du gillar mig bara på grund av vad du vill ha från mig.
Nej, jag tycker om dig.
Du vet, du borde bära det. Det ser bättre ut på dig.
Jag skrek på min mamma igår.
Jag känner mig som föräldern och hon som den körda ungen.
Hon behövde kanske höra det.
Ja, men jag oroar mig för att om jag pressar för hårt, så sticker hon igen.
För det är så hon gör. Precis som Vicki, som jag inte har hört från sen hon stack.
Du kan inte kontrollera din mamma mer än din syster, Matt.
Jag önskar bara att hon kunde försöka lite. Det är okej om hon bara försöker.
Hon kanske överraskar dig. Folk har en tendens att göra det.
Jag borde åka innan vägarna blir sämre av stormen.
Ja, är det säkert att du ska köra nu?
Jag måste. Det är min pappas pojkväns dotters födelsedag.
Jag har en icke-traditionell traditionell ritual.
Okej, spänn fast dig. Kör inte för fort. Håll dig borta från mobilen,
-och ring mig när du är framme. -Jag fattar. Något mer?
Hej då.
Jaktfest?
Den killen skrev en siffra på mig när han högg mig.
-Jag måste få tillbaka min styrka. -Jag har två liter fotbollsmamma i frysen.
Inte?
-Vi pratar när jag kommer tillbaka. -Visst. Hälsa ekorrarna från mig.
Du ignorerar mig.
De sex missade samtalen? Ledsen, min mobil var död.
-Är Stefan här? -Nej. Hur så? Är det något fel?
Han gick ut i skogen och kom inte tillbaka.
Jag får inte tag på honom på mobilen. Jag trodde att han var här med dig.
Det går direkt till röstmeddelande. Var kan han vara?
Du kommer inte gilla vad jag tänker.
Pearl, öppna dörren! Jag svär att jag bryter mig in och sliter huvudet av dig!
Pearl är inte hemma.
Vackert väder. Inte en solstråle på himlen.
Var är min bror?
-Du är död. -Jag är ledsen. Du är inte inbjuden.
-Miss Gibbons? -Ja, Frederick älskling?
-Släpp aldrig in den här elaka mannen. -Jag ska aldrig släppa in honom.
145 år av svält i en grav tack vare Katherines förälskelse er två.
De första veckorna skriker varje nerv i din kropp av smärta.
Den sortens smärta som kan göra dig galen.
Jag tänkte att din bror kanske ville prova det innan jag dödade honom.
Ha en bra dag.
Vad hände? Var är han?
-De har honom. Jag kan inte komma in. -Varför inte?
För att kvinnan som äger huset är tvingad att inte släppa in mig.
-Jag kan komma in. -Du går inte in dit.
-Jag går. -Du går inte in dit.
Varför gör de det här? Vad vill de med honom?
Hämnd. De vill ha hämnd.
-Vi måste göra något. -Jag vet.
Vi kan inte låta dem göra honom illa. Vi måste få ut honom därifrån.
Jag vet, Elena. Jag vet, men jag vet inte hur vi ska få ut honom.
Järnört på repen.
Det måste göra ont.
När man talar om...
Det här är inte rätt!
Han dödade Bethanne.
En av oss, Harper
Och tro inte för en sekund att han inte skulle döda dig om han fick chansen.
Pearl säger väl att vi inte är här för hämnd?
Jag säger att det är precis vad vi är här för.
Vi börjar med det här.
Och sen hans bror och alla andra som kommer i vår väg.
-Det här är inte rätt! -Du vill nog släppa mig!
-Miss Pearl är snart hemma. -Miss Pearl bestämmer inte längre.
Bind honom och kör en påle genom honom.
Ser inte du...levande ut?
-Du kan inte skada mig. -Visst kan jag skada dig.
Mr Saltzman.
Vi behöver din hjälp.
Stefan är i huset. Damon är en vampyr så kan kommer inte in. Vi behöver dig.
-Jag skulle gå, men... -Ditt liv är värdefullt.
Ditt, å andra sidan...
-Stefan berättade om din ring. -Vad är det med den?
Låt mig sammanfatta...Du försökte döda mig. Jag försvarade mig själv. Du dog.
Enligt min bror, återupplivade ringen dig.
Missar jag något?
Delen där jag försöker döda dig igen, och den här gången missar jag inte.
Mr Saltzman, snälla. Det är Stefan.
Jag är ledsen, Elena, men det är inte mitt problem.
Det är synd, för kvinnan som bestämmer kan hjälpa dig att hitta din fru.
-Du ljuger. -Gör jag? Fråga henne själv.
Fegis.
Okej, vänta.
Jag går.
-Jag har ett svar. -Till vad?
-Varför du ska förvandla mig. -Är vi tillbaka vid det?
Jag vaknar varje dag och mår bra, men det är något som saknas.
Som ett hål.
Vissa människor passar i livet, eller vad som helst. Jag gör inte det.
Så du vill förvandlas av medlidande? Jag skulle inte tro det.
Du borde förvandla mig eftersom att jag inte har något annat.
Vet du ens varför vi förvandlar andra människor?
Det är inte för att ge dem en enkelbljett från ensamhet, okej?
Ett: Vi behöver någon som gör vårt smutsjobb.
Två: Hämnd.
Tre: Tristess, men det funkar aldrig så bra.
Och sen är det det uppenbara skälet.
Du älskar någon så mycket att
du gör vad som helst för att tillbringa en evighet med dem.
Jag är ledsen, men du passar inte in någonstans än.
Så, se bara till att din avhandling är tydlig, så älskar hon det. Vi ses sen.
-Hej mamma. -Fick du tag på allt?
Ja, blodbanken var underbemannad på grund av regnet. Jag gick in och ut.
-Vem var det du pratade med? -En kompis från biblioteket.
Nu går vi hem.
Du ska väl inte gå ut i det där?
Vägarna är farliga. Väg fem är helt översvämmad.
Vi ska nog klara oss.
-Borgmästare Lockwood, ert bort är redo. -Jättebra.
Är du borgmästare Lockwood? Jag antar att det är farligt ute.
-Mitt namn är Pearl. -Hej.
Det här är min dotter Anna. Vi har precis flyttat hit.
Välkomna. Richard Lockwood. Det här är min son Tyler.
-Snälla, gör oss sällskap. -Det skulle vara ett nöje.
Var kusligare, pappa. Det är inte som om din son står här.
Väx upp. Valdagen är på väg. Hon är en beståndsdel. Och rik också ser det ut som.
Kan du säga det genom att kolla på hennes röv?
Underbart. Jag ska gå och spela lite biljard.
-Lärare på dagen, vampyrjägare på natten. -Jag har dig att tacka för det.
-Vad är det här? -Lugnande medel pilar fyllda med järnört.
-Få bara in mig, så får jag ut Stefan. -Är det din plan?
Ska du ta hand om alla helt själv?
Det är lite svårare än så, men förhoppningsvis.
-Vad håller du på med? -Jag följer med er.
Nej, inte en chans. -Ni behöver mig. Jag går in.
Ni distraherar dem och sen får jag ut Stefan.
-Du kan dö. Du går inte. -Jag går.
När du får in mig, gå ut så fort du kan. Jag kan smyga runt utan att de hör mig.
Du är i huvudsak bara i vägen.
Damon, nu är inte rätt tillfälle att vara en ensam soldat.
Okej, Elena, du kan köra flyktbilen. Du går inte in i huset.
Du kan inte hindra mig. Det är Stefan vi pratar om. Du förstår inte.
Jag förstår. Han är anledningen till att du lever.
Hans kärlek lyfter upp dig till där du tillhör. Jag förstår.
-Kan du sluta skämta i två sekunder? -Jag kan inte skydda dig, Elena.
Jag vet inte hur många vampyrer det är där inne.
Så lång tid tar det för dem att slita huvudet av dig.
Jag måste kunna komma in och ut. Jag kan inte distraheras av din säkerhet.
Annars slutar det här i ett blodbad som ingen kommer undan. Även Stefan.
Jag vet.
Jag fattar.
Jag förstår.
Om vi ska gå, låt oss gå.
Var är du? Jag hör dig knappt.
Stormen stängde av väg fem.
Nu är jag vilse på en slumpmässig obygdsväg på väg till helvetet.
-Du borde inte prata medan du kör. -Jag vet.
Jag behöver en av de där Bluetooth sakerna.
Det håller på att brytas.
Vänd och åk tillbaka samma väg som du kom. Och håll koll på vägen. Okej?
Bra, någon är hemma. Får jag låna er telefon?
Min bil gick sönder en bit härifrån. Det här var det första huset jag såg.
-Tur för dig. -Ja, tur för mig.
-Det är väl inget problem? -Inte det minsta.
Jättebra.
Jag uppskattar det verkligen. Det är tufft där ute.
Billy, visa vår besökare var telefonen i köket är, och hämta något att dricka.
Ja, självklart.
Hej, miss Gibbons. Den här mannen vill använda din telefon.
-Visst sötnos. Den är precis där. -Tack.
Vad är det som händer?
Jag är ledsen, men du måste bjuda in en vän till mig.
Jag är ledsen. Han får inte komma in.
-Jag vet, men du måste göra ett undantag. -Få ut henne ur huset nu!
Miss Gibbons, säg sanningen.
-Är du gift? -Nej.
Föräldrar, barn eller någon annan som bor här?
-Nej, det är bara jag. -Bra.
Du skulle tvinga henne.
-Det funkar inte... -Hon var mänsklig.
Och det är inte jag, så jag bryr mig inte.
Gå ut nu, och gör dig av med kroppen.
Jag är i färd med att erhålla några fastigheter.
Jag förstår att er familj äger flest fastigheter i den här staden.
Det gör vi. Daterade hela vägen från stadens ursprungliga kontrakt.
Din familj fick många nya fastigheter 1864.
-Du kan din historia. -Det är en förkärlek jag har.
-Han är inte ens diskret med det. -Vem är det?
Det är inte min mamma.
Jag är ledsen, borgmästaren. Vet du vem den där killen är?
-Det är Jeremy Gilbert. -Det menar du inte.
Billy, varför tar det sån tid?
Helvete, Elena.
Billy, Jacob, kom tillbaka in hit!
Är du galen?
Jeremy Gilbert? Är det vad du håller på med?
Han är min vän. Vad är det med det?
Hans familj är skälet till att jag satt fast i en grav i över ett sekel.
Det betyder inte att han gör samma val.
Jag vill att du slutar träffa honom.
Jag har varit ensam länge, mamma. Jag kan göra mina egna val.
Sluta bete dig som ett barn då!
Så fort Jeremy får reda på vad du är, kommer han att vända sig...
-Han vet redan. -Vad sa du?
Jeremy vet. Han gillar det, och han gillar mig.
-Tack för att du försökte hjälpa mig. -De behövde bara någon att skylla på.
Någon att straffa.
-Du borde inte vara här. -Hon skulle stanna i bilen.
-Nej, inte honom. -Spela roll. Låt oss få ner dig.
Det är järnört på repen.
Elena, dra i det.
Okej, nu går vi. Klä på dig.
-Vänta. -Vad? Kom igen. Vi måste härifrån.
-Kom igen, vi måste gå. -Den andra.
-Kan du få in honom i bilen? -Ja.
-Okej, gå. -Du då?
Du räddar, jag uppehåller. Gå.
Sänk den.
Det är för tyst.
Sprid ut er. Nu.
Ni två, bakre delen av huset. Gå. Kolla båda rummen. Källarn, nu.
Klarar du det?
-Är du okej? -Ja.
Vi måste fortsätta.
Jag går efter Frederick.
Kom igen. Det är precis här borta.
Stefan...
Det här är för Bethanne.
Och det här är för graven.
Nej, Stefan.
Frederick är borta
Nu drar vi här ifrån Jag ska döda han
Hur många järnörts stavar har du kvar? En
Det är inte tillräckligt
Hej mamma.
Vad är det som händer?
Vad ser det ut som?
Ärligt talat så vet jag inte. Jag har aldrig sett det förut.
Sätt dig ner. Du vill kanske beställa pizza.
Jag är lite ringrostig.
Mystiska grytan.
Ja, vissa människor är inte menade att vara i köket.
Vad?
Jag vet att det har varit tufft, men jag ska verkligen försöka.
-Du måste bara stå ut med mig, okej? -Okej.
Okej, bra.
-Jag tar det. -Så illa?
Vad hände med dig?
-Hej Matt. -Hej.
-Vad är det som händer? -Är din mamma hemma?
Okej, ge mig tio minuter och håll det borta från nyheterna tills jag kommer.
-Ta dina grejer. Vi måste åka. -Jag har typ en halv hamburgare kvar.
-De hittade Vicki Donovan. -Är du allvarlig. Vart var hon?
Stormen avslöjade graven vid länsvägen. De tog precis kroppen till bårhuset.
Vänta. Är hon död?
Kom igen, vi måste gå.
Snälla Stefan, res dig upp. Res dig upp, Stefan.
Här.
-Snälla Elena, spring. -Nej.
-Snälla spring. -Stefan, min handled.
Här. Ta min handled. Du behöver mer blod.
-Gå Elena, spring. -Nej.
Jag litar på dig.
Det du sa för att få hit mig, om min fru.
-Det var väl en lögn? -Japp.
-Vad gjorde du? -Jag?
Ditt glada lilla gäng med vampyrer har torterat min bror hela dagen.
Lita på mig. Jag ska ta hand om de som gjorde det här.
Vår lilla uppgörelse fungerar inte om du inte lär dig att kontrollera dem.
-Det här skulle inte hända. -Det gjorde det.
Om jag hade en god sida, så var det här inte ett bra sätt att hamna på den.
-Hur är det med dig? -Jag mår bra.
Såren har nästan läkt. -Bra.
-Elena... -Ja?
Att du kom för att hjälpa mig idag... Du kunde ha blivit dödad.
Jag vet.
Jag är ledsen över att du behövde se vad jag gjorde.
Jag har bara aldrig...
Du var som en annan person.
Och det är mitt fel. Jag fick dig att...
Nej, du fick mig inte att göra något. Du räddade mitt liv.
Och jag räddade ditt.
Allt ska bli bra.
Hej, Jer...
Vad är det som händer?
Åh nej.
-Jag gjorde lite kaffe åt dig. -Tack.
Är du...Finns det något jag kan göra?
Jag behöver vara ensam just nu.
Det var roligt.
Titta inte på mig sådär. Jag vet att du hatar mig.
Vet du vad? Alla hatar mig.
Men du kan inte förneka det.
Vi var riktigt duktiga.
Sånt händer.
Jer...
Är du okej?
Jag ska försöka sova lite.
Vad gör du?
Min vän Vicki...
Hon är död.
Vicki?
-Den du trodde var en... -Ja.
Det visar sig att hon har varit död hela tiden.
Hon är anledningen till att du ville förvandlas. Du ville vara med henne.
Jag är ledsen.
Översatt av: Kida @ www.SWEsub.nu